Komentář k mapám týkajícím se státních hranic Československa: 

Mapa 1: Hranice ČSR před II. světovou válkou: 

Na mapě jsou zobrazeny (červenými čtverečky) trojmezí I. Republiky. Jejich popis začněme na Šumavě: zde se nachází, v blízkosti vrcholu Plechý (západně od něho) trojmezí ČSR, Německa a Rakouska. Popis pokračuje dále na východ. Následuje trojmezí ČSR, Rakouska a Maďarska u Petržalky. Dále k východu najdeme trojmezí ČSR, Maďarska a Rumunska, již při území P. Rusi (severně od hraniční linie), na řece Tur (tato řeka je levobřežní přítok řeky Tisy). Ještě dále na východ se nachází trojmezí ČSR, Rumunska a Polska na hřebeni východních Karpat, na hoře Stoh. Pokračujeme-li odtud směrem k západu, dojdeme k trojmezí ČSR, Polska a Německa u Ostravy. 

Mapa 2: Hranice s Německem před II. světovou válkou: 

Na mapě si nejprve všimněte rozsahu hranice, mezi většími červenými čtverečky, mezi trojmezím u Plechého a trojmezím u Ostravy. Od Plechého směrem na SZ (ve směru hodinových ručiček) leží u Aše zemské trojmezí Čech, Bavorska a Saska (světle modrý větší čtvereček); mezi Plechým a Aší leží bavorský úsek hranice. Na severozápadě frýdlantského výběžku (na severu Čech) najdete zemské trojmezí Čech, Saska a Pruského Slezska; mezi Aší a Frýdlantem leží saský úsek. A dále až k Ostravě (červený čtvereček) leží pruský úsek. 

Podle Versailleské mírové smlouvy (VMS) nedošlo na bavorském ani saském úseku ke změně hranice; použily se zde i předchozí hraniční smlouvy (pro saský úsek smlouva z r. 1848 a pro bavorský smlouva z r. 1862). Pro západní část pruského úseku (mezi Frýdlantem a Králickým Sněžníkem) se použila smlouva z r. 1869 (ani zde VMS nepřinesla změny). Králický Sněžník je na mapě označen větším růžovým čtverečkem (ze dvou ten dolní). Mezi Králickým Sněžníkem a Bílou Vodou (horní růžový čtvereček) zůstala hranice dle VMS beze změn, ale nebyla pokryta žádnou starší dokumentací, hranice zde byla vyznačena po r. 1919, probíhá zde vesměs po hřebeni Rychlebských hor. Od Bílé Vody na východ až k velkému žlutému čtverečku (severně od dnešního Bielsko-Biala) byla hranice určena r. 1742 (Berlínský mír). Tato smlouva se použila v praxi mezi ČSR a Německem v úseku Bílá Voda – trojmezí na Odře (východní pruský úsek), s výjimkou hlučínského úseku, kde byla hranice stanovena nově. Mezi trojmezím Odra a větším modrým čtverečkem (počátek nové hranice z r. 1920 na Těšínsku) se použila VMS pro hranice ČSR a Polska. Těšínsko (před jeho rozdělením v r. 1920) je na mapě vyznačeno béžovými čtverečky.  

Na mapě si dále všimněte menších modrých čtverečků, vymezují Hlučínsko, připojené k ČSR na základě VMS. Na západě k Hlučínsku přiléhá území vymezené menšími červenými čtverečky. To je území Hlubčicka (bylo součástí někdejšího pruského hlubčického kraje – je vyznačen žlutými čtverečky). Ve VMS se Německo Hlubčicka zříkalo ve prospěch ČSR pro případ, že by konečným stanovením hranic mezi Německem a Polskem Hlubčicko bylo odloučeno od Německa. Připojení Hlubčicka k ČSR souviselo s výsledkem plebiscitu v Horním Slezsku. Celý hlubčický kraj (spolu s ním tedy i Hlubčicko) byl součástí hornoslezského plebiscitního území (HPÚ - na mapě vyznačeno menšími zelenými čtverečky). V HPÚ se konal plebiscit, zda si přejí obyvatelé být součástí Německa nebo Polska. Na Hlubčicku se předpokládalo, že by zde ČSR (na severní straně Hlubčicka) sousedila s Polskem, tj. že plebiscit vyzní pro Polsko. Plebiscit však oproti očekávání vyzněl pro Německo. Po nastalých nepokojích (v souvislosti s nepříznivým výsledkem plebiscitu) v Polsku rozdělila konference velvyslanců (KV) plebiscitní území dne 30. 10. 1921 mezi Německo a Polsko (viz zeleno-žlutá hranice na mapě): v poměru cca 2:1 ve prospěch Německa, kterému připadl i celý kraj hlubčický a s ním i jeho jižní část. ČSR tedy nakonec Hlubčicko nezískala. Jeho zisk, jak již vyplynulo z předchozího výkladu, byl dán nejen výsledkem plebiscitu, ale i vůlí velmocí. Velmoci tak nakonec rozhodly ponechat Hlubčicko- bylo zčásti osídleno i příslušníky českého národa (ti žili i na Hlučínsku) - Německu. ČSR by toto území bylo zjevně předáno velmocemi jen tehdy pokud by na Hlubčicku ČSR sousedila s Polskem (místní obyvatelé se v plebiscitu mohli vyslovit jen pro Polsko nebo Německo). Konečným stanovením hranice KV mezi Polskem a Německem tak připadlo Hlubčicko Německu. 

Mapa 3: Vitorazsko a Valticko 

Na mapě jsou zobrazena území, která ČSR získala St.-Germainskou mírovou smlouvou (SGMS) od Rakouska, a kde současně došlo k úpravě dosavadní zemské hranice. Na jihu Čech si všimněte modré hranice; jde starou zemskou o hranici Čech a Dolních Rakous do účinnosti SGMS; území mezi touto modrou hranicí a dnešní st. hranicí je k ČSR připojená část Vitorazska – vč. nádraží v dnešních Českých Velenicích; bílá hranice vymezuje celé někdejší Vitorazsko, tj. povodí horní Lužnice, vč. jejího pramene, které patřilo ve středověku k českým zemím a bylo postupně ztraceno; jen jeho menší část – viz výše, byla připojena k ČSR dle SGMS. Název získalo území dle města Vitorazi, což je český název města Weitra (dnes rakouské město – viz mapa). 
Dále na východ od Vitorazska si na jihu Moravy všimněte území Valticka. Žlutě je vyznačena zemská hranice Moravy a Dolních Rakous do účinnosti SGMS, červeně průběh podle SGMS; všimněte si čsl. územního zisku, vč. města Valtic (německy Feldsberg) a území na soutoku Dyje a Moravy. 

Mapa 4: Předpolí u Bratislavy na pravém břehu Dunaje

Na mapě si všimněte města Bratislavy (maďarsky Poszony). Červenými čtverečky je vyznačena československá hranice před II. světovou válkou. Mezi červenou hranicí a žlutě vyznačeným úsekem se nachází předpolí (dnešní sídliště Petržalka), které získala ČSR na pravém břehu Dunaje od Maďarska na základě Trianonské mírové smlouvy. Na mapě současně vidíte předválečné trojmezí ČSR, Rakouska a Maďarska (růžový čtvereček). Po II. světové válce, na základě Mírové smlouvy s Maďarskem z r. 1947, odstoupilo Maďarsko ČSR další území na pravém břehu Dunaje, vidíte ho mezi červenou hranicí a hranicí vyznačenou tmavomodrými čtverečky. Patří do něho dnešní slovenské obce Rusovce, Jarovce a Čuňovo. Přeložením hranice zaniklo předválečné trojmezí, a dále na JV vzniklo nové, viz světle modrý čtvereček. Dosavadní hranice rakousko-maďarská (mezi starým a novým trojmezím) se stala hranicí čsl.-rakouskou a mezi novým trojmezím a Dunajem (viz pokračování modré hranice k Dunaji) byla stanovena zcela nová čsl.-maďarská hranice. 

Mapa 5: Šalgotarjánský úsek čsl.-maďarských hranic

Území se nachází jižně od města Lučenec (na mapě maďarsky Losoncz), východně od místa, kde řeka Ipel´(maďarsky Ipoly) vytéká u města Kalonda ze slovenského území a dále po toku z velké části tvoří čsl.-maďarskou hranici. Na mapě si všimněte červené hranice, to je definitivní hranice čsl.-maďarská, jak byla stanovena před II. světovou válkou. Hranice ČSR a Maďarska stanovila Trianonská mírová smlouva (TMS) a její vyznačování v terénu prováděla čsl.-maďarská delimitační komise. Při své práci tato komise mj. přezkoumávala, zda hranice popsaná dle TMS odpovídá spravedlnosti. Přezkoumání hranice vyznělo tak, že hranice v TMS spravedlnosti vyhovuje. Výjimku z toho nalezla komise v šalgotarjánském úseku (úsek má název dle maďarského města Šalgortarján) a nemohla se zde shodnout na nové hraniční čáře; na mapě vidíte žlutě vyznačenou hranici, kterou v tomto úseku předpokládala TMS; mezi žlutou a červenou hranicí leží šalgotarjánské území; jednalo se mj. o oblast těžby surovin. Když v tomto úseku komise nemohla dospět k definitivnímu rozhodnutí, předseda komise rozhodl, aby byla věc předložena Radě Společnosti národů; Rada převzala v této věci roli rozhodce a v dubnu r. 1923 vydala arbitrážní výrok, který stanovil v tomto úseku nový průběh hranice (jinak, než ho stanovovala TMS: ČSR tak přišla o část území, které jí přiznávala TMS). 

Mapa 6: Těšínsko, Orava a Spiš – celkový přehled

Na mapě si především všimněte průběhu čsl.-polské hranice, a sice mezi trojmezím na Odře a Stohem (velké červené čtverečky). Dále si všimněte tří tmavomodře vyznačených oblastí;  jedná se (od západu na východ) o tři sporná území, Těšínsko, Oravu a Spiš. Spor byl rozhodnut r. 1920 KV, která jako arbitr území rozdělila mezi ČSR a Polsko; jednalo se o rozhodnutí KV o Těšínsku, Oravě a Spiši (dále RTOS). Ve všech třech případech víceméně tak, že ČSR získala cca 60 % území a Polsko 40%. Na mapě vidíte žluté úseky hranic, právě to je hranice dle RTOS. Hranici zde určovala čsl.-polská delimitační komise, sestavená dle RTOS (dále jako „těšínská DK“).  
Všimněte si též zeleně vyznačeného území severně od hranice Slovenska. To je území Haliče, původně patřilo k Předlitavsku. Celé si ho nárokovalo Polsko (naopak ČSR zde žádné nároky nevznášela). Haličí prochází tmavočervená linka (z jihu na sever). To je dnešní polsko-ukrajinská hranice, která se zde víceméně kryje s tzv. Curzonovou linií (CL). Tato linie byla stanovena po I. světové válce, jako linie vymezující osídlení polské na západ od ní, a východoslovanské (v oblasti Haliče ukrajinské), východně od ní. Hranice byla v oblasti Haliče určena Rižskou smlouvou z r. 1921, po skončení konfliktu mezi Polskem a sovětskou Ukrajinou; celou Halič, tedy i její východní část, osídlenou Ukrajinci, získalo Polsko. 
 Hranici ČSR s Polskem měla upravovat tzv. Sèvreská hraniční smlouva (z r. 1920), která však nevstoupila v platnost, nemohla být tedy aplikována. Aby měla hranice jasný právní podklad, a aby mohla být celá hranice vyznačena v terénu delimitační komisí, musela se v úsecích, které nepokrývalo RTOS nebo Versailleská mírová smlouva, použít jiná řešení. Staly se jimi dvě rozhodnutí KV. 
Hranice s Polskem se tak opírala po I. světové válce o několik právních aktů (tvořily její právní základ), a sice (popis od západu – trojmezí na Odře - na východ – trojmezí na Stohu): 

a) Versailleská mírová smlouva z r. 1919 (VMS) – v úseku trojmezí Odra až k počátku nové hranice z r. 1920 na Těšínsku u Petrovic u Karviné (na mapě mezi západním červeným a severním světlemodrým čtverečkem). Území, se kterým na této hranici ČSR sousedila, bylo součásti hornoslezského plebiscitního území (viz mapa č. 2). Mohlo tedy připadnout Německu nebo Polsku. Plebiscit i související hraniční otázky v dané oblasti upravovala VMS. Ze strany ČSR již bylo jasné, které území jí v této oblasti (po rozdělení Těšínska r. 1920) náleží. Do r. 1921 (rozdělení hornoslezského plebiscitního území - HPÚ) však nebylo jasné, kdo bude v této oblasti jejím severním sousedem. Ať už to bylo Německo nebo Polsko, ten či onen musel poté, co mu rozdělením HPÚ území severně od ČSR připadlo, respektovat čsl. hranici, zde stanovenou dle VMS.  Když se severním sousedem od r. 1921 stalo v této oblasti (tj. mezi trojmezím Odra – Petrovice) Polsko, muselo Polsko respektovat zdejší hraniční režim, tedy i ustanovení VMS. Tento úsek hranice se kryl se starou hranicí mezi Těšínskem a pruským Slezskem. 

b) Rozhodnutí o Těšínsku, Oravě a Spiši z r. 1920 (včetně níže uvedených korekcí) – na mapě se jedná o žluté úseky mezi světlemodrými čtverečky (Těšínsko), růžovými čtverečky (Orava) a béžovými čtverečky (Spiš). Jde o zcela novou hranici z r. 1920. Hranice takto stanovená doznala drobnějších korekcí v souvislosti činností těšínské DK, a to na Oravě (viz popis obrázku č. 8) a na Spiši (viz popis obrázku č. 9). 

c) Rozhodnutí konference velvyslanců z r. 1922: se souhlasem ČSR a Polska pověřila KV uvedeným rozhodnutím z r. 1922 těšínskou DK, aby vyznačila hranici ČSR a Polska v úsecích, které nepokrývalo RTOS (tj. mimo již komisí delimitované Těšínsko, Oravu a Spiš), a to mezi trojmezím Odra a počátkem Východní Haliče (viz fialový čtvereček, kterým na jihu začínala Curzonova linie). Toto rozhodnutí z r. 1922 tedy pokrývá následující úseky: 1/ úsek mezi trojmezím Odra – počátkem nové hranice na Těšínsku – je pokrytý již VMS – viz výše; toto rozhodnutí zde navíc umožňuje vyznačení hranice v terénu těšínskou DK;               2/ úsek mezi koncem nové těšínské hranice a počátkem nové hranice na Oravě (mezi jižním světlemodrým a západním růžovým čtverečkem); 3/ úsek mezi koncem nové hranice na Oravě a počátkem nové hranice na Spiši (mezi východním růžovým a západním béžovým čtverečkem); 4/ úsek mezi koncem nové hranice a počátkem Východní Haliče (mezi východním béžovým a fialovým čtverečkem). Hranice v západní části úseku č. 2 se kryla se starými hranicemi mezi Těšínskem a Uhrami, ve východní části úseku č. 2 a v celých úsecích č. 3 a 4 se kryla se starou hranicí Uher a Haliče. 

d) Rozhodnutí konference velvyslanců z r. 1924: se souhlasem ČSR a Polska pověřila KV uvedeným rozhodnutím z r. 1924 těšínskou DK, aby vyznačila hranici ČSR a Polska v úseku (rovněž ho nepokrývalo RTOS) mezi počátkem Východní Haliče a Stohem (mezi fialovým čtverečkem a východním červeným čtverečkem). Hranice se zde kryla se starou hranicí mezi Uhrami a Haličí. 

Mapa 7: Hranice na Těšínsku – detail: 

Na mapě je zobrazeno jednak trojmezí na Odře (červený čtvereček), dále území Těšínska před jeho rozdělením v r. 1920 (modře) a nová hranice čsl.-polská dle RTOS z r. 1920  (žlutě). Při stanovení hranice bylo mj. na pravém břehu řeky Olše (polsky Olza) ponecháno Polsku centrum dosavadního Těšína (dnes polský Cieszyn), na levém břehu byla ČSR ponechána západní část dosavadního města (dnešní Český Těšín), mj. s nádražím na železniční trati Bohumín-Čadca, v té době jediném železničním spojení mezi českými zeměmi a Slovenskem severně od vlárské dráhy (Brno-Trenčianska Teplá). Na mapě je také růžovými čtverečky zobrazena hranice Polska a Německa z r. 1921, vzniklá rozdělením hornoslezského plebiscitního území.  

Mapa 8: Hranice na Oravě – detail: 

Na mapě je jednak červenými čtverečky vymezeno sporné území Oravy. Žlutými čtverečky je vyznačena hranice dle RTOS z r. 1920. Tato hranice doznala pozdější korekce v souvislosti s prací těšínské DK, kdy ČSR postoupila Polsku území obce Lipnica (v severní části nové hranice), a naopak od Polska získala území obcí Hladovka a Suchá Hora (v jižní části nové hranice). Definitivní hranici na Spiši zobrazují světlemodré čtverečky. 

Mapa 9: Hranice na Spiši  – detail: 

Na mapě je jednak červenými čtverečky vymezeno sporné území Spiše. Žlutými čtverečky je vyznačena hranice dle RTOS z r. 1920. Tato hranice doznala pozdější korekce v souvislosti s prací těšínské DK a nároky, které zde nad rámec RTOS vznášelo Polsko; hodlalo získat katastr obce Javoriny (na mapě území orámované na jihu, západě, východě červeně a na severu modrými čtverečky); území Javoriny se na jihu opíralo o hlavní hřeben Vysokých Tater. ČSR trvalo na hranici z r. 1920. Spor byl nakonec po vyjádření Stálého soudu mezinárodní spravedlnosti (postavil se v podstatě plně na čsl. stanovisko) vyřešen KV, která zde schválila v březnu r. 1924 definitivní hranici (v mapě vyznačena zelenými čtverečky), která se, jak je na mapě vidět, od hranice z r. 1920 v podstatě příliš nelišila.Toto rozhodnutí KV nesmí být zaměňováno s jiným rozhodnutím KV z r. 1924, které je uvedeno u textu k mapě č. 6 – písmeno d). 

Mapa 10: Hranice ČSR po II. světové válce 

Na mapě jsou zobrazena předválečná čsl. trojmezí (červené čtverečky) a poválečná čsl. trojmezí (žluté čtverečky). Některá trojmezí zcela zanikla (trojmezí na Odře, na Stohu,                 u Petržalky), jedno trojmezí sice nezaniklo, ale ČSR zde nahradil SSSR (na řece Tur); jediným trojmezí, které zůstalo stejným, je trojmezí u Plechého (proto se žlutý čtvereček překrývá s červeným). Vznikla naopak postupně nová trojmezí: v r. 1945 především trojmezí západně od vrcholu Kremence (vrch ve Východních Karpatech) a na řece Tise. První z nich na severu (ČSR, Polsko, SSSR) a druhé na jihu (ČSR, Maďarsko, SSSR) nové hranice mezi ČSR a SSSR, která vznikla odstoupením P. Rusi Sovětskému svazu. Hranice se kryje s předválečnou hranicí Slovenska a P. Rusi, s menšími korekcemi, SSSR mj. získal dosud slovenské město Čop (významný železniční uzel). Na mapě je též menšími zelenými čtverečky vyznačena poválečná hranice SSSR v této části střední Evropy, mj. i nová hranice mezi Polskem a SSSR, která se po II. světové válce v dané oblasti v zásadě shodovala s Curzonovou linií.  
Dále nově vzniklo r. 1945 trojmezí na Nise (ČSR, Polsko a Německo). Polsko po válce získalo mj. dosud německé území pruského Slezska a hranice Německa a Polska byla stanovena vesměs po řece Nise a Odře. Růžovými čtverečky je zde zobrazena část hranice Polska a Německa. 
Nově vzniklo (a trvalo v l. 1949-1990) i trojmezí u Aše, mezi ČSR, NDR a NSR. Krylo se se zemským trojmezím Čech, Bavorska a Saska. Růžovými čtverečky je zde vyznačena část hranice NDR a NSR. 
Vzniklo též nové trojmezí v oblasti Petržalky – viz text k mapě 4, na základě Mírové smlouvy s Maďarskem z r. 1947, kdy zdejší předválečné trojmezí zaniklo a nové vzniklo dále na jihovýchod (ČSR, Maďarsko, Rakousko). Růžově zakreslena nová hranice ČSR a Maďarska z r. 1947. 
Na mapě jsou též zobrazena nová trojmezí vzniklá od r. 1993, zelené větší čtverečky, a sice trojmezí u Hrčavy (ČR, SR, Polsko) a na soutoku Dyje a Moravy (ČR, SR, Rakousko). 

Mapy před provedením úpravy převzaty z následujících webových stránek: 
http://www.oaiss.cz/staremapy/
http://lazarus.elte.hu/hun/maps/1910/vmlista.htm

V Olomouci, 31.10. 2005

                                                                                                JUDr. Jaroslav Sovinský, Ph.D.